1867-7
Afsender
Carl Jacobsen
Modtager
J. C. Jacobsen
Summary
Om bryggeriteknik og Carls glæde over snart at skulle rejse gennem Alperne.
Transskription
II
jeg bør naturlv. også kjende dette, og det håb voxer hos mig engang at kunne optage overgjæringen i min fabrication på en anden måde. Ale (A propos fortæl mig engang hvordan holder Dit øl sig har Hatt og den gamle skole ret at man kan ikke bruge damp til gammeløls brygning ????)
Jeg venter endnu dette brev fra moder her i Marseille. Det vil måske krydse dette. Det næste brev vilde jeg gjerne have i Milano. Dér tænker jeg at være Løverdag og Søndag 20-21 Juli 1867 [tilføjet med blyant]. Det påfølgende brev kan jeg jo så få i München.
___
Jeg vil nu skrive til Kolb - lade som om jeg ikke veed at Du har skrevet; så skulde ham da skee en ulykke hvis han ikke holder ord.
_
Det er en selvfølge at jeg vil besøge Sedlmayr da Du troer det kan være mig nyttigt. At gå til Stutgard også kunde vel lade sig gjøre
Du veed selv hvor stor eller hvor lille omveien er. Men jeg skal sige Dig at jeg har tænkt mig at jeg dog må arbeide nogen tid (1-2 måneder) i vinter i München og det vilde jeg gjøre når jeg var færdig i Wien; så mente jeg at jeg fra München kunde gå til Stutgard da jeg naturl. gjerne vil gjøre Bardilis bekjendtskab.
Du må jo forøvrigt bedre vide end jeg om det er såmeget fordeelagtigere at gåe til ham før end efter Wieneropholdet - Du udtaler Dig ikke bestemt derom. Det er jo også en ringe ting at reise dertil.
Det falder mig ind at jeg måskee kunde - ja - nei nu vil jeg ikke fortabe mig i nye gisninger da jeg kun har mit lille jernbanekort.
Jeg vil så grumme nødig opgive veien gjennem Tyroleralperne ellers var det jo let at lægge en heel anden route, der er snarere for mange end for fåe at vælge imellem.
Nu vil jeg begynde på at slutte. Gid der måtte ligge brev til mig den 20de i Milano. Du veed nok at det er en festdag. Der er meer end én der da vil savne mig, men hvem det også vil fornøie at vide at jeg er på det sted.
Lev nu vel og vær hilsede begge to fra
Eders Carolus
____
At jeg ikke skal glemme det. Jeg spurgte Velten om kittet og om karrene. Han sagde at han syntes ikke at det var noget at Du vilde have glaskar hos Dig derhjemme. Han meente også at det var unødvendigt og alt for dyrt.
Forresten sagde han, at Du skulde skrive ham til så skulde han sende Dig al ønskelig oplysning. Jeg bad ham om bare at sige mig hvorledes cementen var sammensat, det lovede han at skrive op til mig, men han har meget at tage vare [på] og har sagtens glemt det - og så synes jeg ikke at jeg vil plage ham mere. Forresten er han venligheden selv imod
mig og jeg har allerede haft adskillige samtaler med ham, der vel have lønnet reisen hertil og besøget hos ham.
__
Indlagte brev bedes besørget til Cand. Sophus
jeg bør naturlv. også kjende dette, og det håb voxer hos mig engang at kunne optage overgjæringen i min fabrication på en anden måde. Ale (A propos fortæl mig engang hvordan holder Dit øl sig har Hatt og den gamle skole ret at man kan ikke bruge damp til gammeløls brygning ????)
Jeg venter endnu dette brev fra moder her i Marseille. Det vil måske krydse dette. Det næste brev vilde jeg gjerne have i Milano. Dér tænker jeg at være Løverdag og Søndag 20-21 Juli 1867 [tilføjet med blyant]. Det påfølgende brev kan jeg jo så få i München.
___
Jeg vil nu skrive til Kolb - lade som om jeg ikke veed at Du har skrevet; så skulde ham da skee en ulykke hvis han ikke holder ord.
_
Det er en selvfølge at jeg vil besøge Sedlmayr da Du troer det kan være mig nyttigt. At gå til Stutgard også kunde vel lade sig gjøre
Du veed selv hvor stor eller hvor lille omveien er. Men jeg skal sige Dig at jeg har tænkt mig at jeg dog må arbeide nogen tid (1-2 måneder) i vinter i München og det vilde jeg gjøre når jeg var færdig i Wien; så mente jeg at jeg fra München kunde gå til Stutgard da jeg naturl. gjerne vil gjøre Bardilis bekjendtskab.
Du må jo forøvrigt bedre vide end jeg om det er såmeget fordeelagtigere at gåe til ham før end efter Wieneropholdet - Du udtaler Dig ikke bestemt derom. Det er jo også en ringe ting at reise dertil.
Det falder mig ind at jeg måskee kunde - ja - nei nu vil jeg ikke fortabe mig i nye gisninger da jeg kun har mit lille jernbanekort.
Jeg vil så grumme nødig opgive veien gjennem Tyroleralperne ellers var det jo let at lægge en heel anden route, der er snarere for mange end for fåe at vælge imellem.
Nu vil jeg begynde på at slutte. Gid der måtte ligge brev til mig den 20de i Milano. Du veed nok at det er en festdag. Der er meer end én der da vil savne mig, men hvem det også vil fornøie at vide at jeg er på det sted.
Lev nu vel og vær hilsede begge to fra
Eders Carolus
____
At jeg ikke skal glemme det. Jeg spurgte Velten om kittet og om karrene. Han sagde at han syntes ikke at det var noget at Du vilde have glaskar hos Dig derhjemme. Han meente også at det var unødvendigt og alt for dyrt.
Forresten sagde han, at Du skulde skrive ham til så skulde han sende Dig al ønskelig oplysning. Jeg bad ham om bare at sige mig hvorledes cementen var sammensat, det lovede han at skrive op til mig, men han har meget at tage vare [på] og har sagtens glemt det - og så synes jeg ikke at jeg vil plage ham mere. Forresten er han venligheden selv imod
mig og jeg har allerede haft adskillige samtaler med ham, der vel have lønnet reisen hertil og besøget hos ham.
__
Indlagte brev bedes besørget til Cand. Sophus