1885-07-11
Afsender
Laura Jacobsen
Modtager
Carl Jacobsen
Summary
Laura Jacobsen skriver fra Teplitz om sit kurophold og om et besøg i Berlin, hvor hun bl.a. var på Altes Museum.
Transskription
Teplitz d 11 Juli 1885
Kjære Carl
Forhaabentlig ere I hjemme naar dette Brev treffer Eder. Det skulde bringe Eder en Velkomsthilsen. Det maa jo have været en deilig Reise, Tillæget til dens 1ste Bestemmelse lader en jo formode det; og de mange gode Venner at samles med, er jo ogsaa en stor Glæde. At komme hjem og treffe alt vel, er dog det allerbedste. Ja Henningsen og Hesberg, ere 2 gode Grundpiller; om den 1ste nu ogsaa er af noget ho[å]rdt Materiale, det maa vel sagten[s] høre til i hans Virksomhed. Og saa Din gode Svigermoder, som saa kjærlig tage sig af Dine Børn, det giver Eder en Tryghed, som faae kunde have
Nu har Du seet saameget, og det skal blive rart at høre lidt derom. Du saae vel ikke Auguste Erhart eller Hatts. Var Du fornøiet med Arangementet af Dit Øl og havde detdet en god Plads for dets Bevarelse, at det ikke bliver suur. Udstillingen er vel ikke færdig endnu. I have seet saa mange af de gamle Hollændere, ja vi vare jo 2 Dage i Berlin og 2 Dage i Dresden, saa vi have jo ogsaa seet nogle.
I Berlin saa jeg en bronce Dreng som Din la Adoranto, men der kaldes han "Der bedende Knabe". En Faun og en Danserinde antike vare ogsaa deilige. Nogle Gravmonumenter fra den æl[d]ste Kunst i Grækenland, kan Du nok huske, de ere skjønne, og godt conserverede de staae som i et Huus, og meget andet
[i venstre margin på langs]
Det vilde rigtig glæde mig, at faae et Par Ord fra Dig selv, maaske har Du besluttet det, og saa er det Feil at jeg har mindet Dig derom min søde velsignede Carolus.
Af nyere Kunst saae jeg ikke meget thi jeg var begge Dage i Altes Museum og 1 Gang i Gev[w]erbe Museum. Dog vare vi i Ravene Samlingen, og saae Vautiers[1] "Erste Tandsstunde" En Mængde, alle unge smukke Piger" som Leporello siger, et ungt Menneske har Kik paa en af dem. Musikanterne staae og har saa nylig holdt op, at Dampen staaer om Instrumenterne endnu; det er et kjønt Billede. Beyer har en lille Pige med en Svamp som hun vil vadske en Neger med.. Og flere af Defrægger, jeg synes at han gjentager noget for meget, men jeg holder af ham.
Vi vare Søndag Eftermidag i Potsdam, det var den Aften som Prints Friederich Carl døde paa Glinike som jo ligger derved om Morgenen saae vi 11 Flag paa halv Stang vi boede nemlig paa Keiserhof ud til Wilhelmsplatz, der ligger jo saa mange offentlige Bygninger og Bismark boede skraae over for os. Din Fader sagde, at vi helst skulde tage det Hotel, da det var temmelig rolig og var confortabel, og det var ikke dyrere, men bedre end vort
forrige "Unter den Linden". I dag har jeg taget mit 20 Bad og befinder mig Gudskelov ret vel. Jeg tænker idag 14 Dage at tage fra Teplitz, dog er det ikke ganske vist; saa tage vi til Wisbaden og er der nogle Dage, inden vi tage hjem. Vil Du nu hilse min søde Ottillien jeg skriver snart til hende, vil Du hilse Din Svigermoder, og dine søde Børn, samt Normanns, Hennin[g]sen og Hesberg.- Er det ikke smukt at den spanske Konge, følger Napoleons Fodspor, og besøge de Colera syge, hans Gemahlinde spurg[t]e, da hun fik hans Brev, at han var borte, hvorfor tog han ikke mig med. Ja det styrker en Sjæl at see Døden og Sorgen, disse tvende Sødskende bør man ikke gaae af Veien for. De vil altid vise os den rette Vei.
Farvel kjære Børn Gud være hos Eder.
De kjærligste Hilsener fra
Din hengivne
Moder
Sophie beder at hilse
Laura Jacobsen
Kjære Carl
Forhaabentlig ere I hjemme naar dette Brev treffer Eder. Det skulde bringe Eder en Velkomsthilsen. Det maa jo have været en deilig Reise, Tillæget til dens 1ste Bestemmelse lader en jo formode det; og de mange gode Venner at samles med, er jo ogsaa en stor Glæde. At komme hjem og treffe alt vel, er dog det allerbedste. Ja Henningsen og Hesberg, ere 2 gode Grundpiller; om den 1ste nu ogsaa er af noget ho[å]rdt Materiale, det maa vel sagten[s] høre til i hans Virksomhed. Og saa Din gode Svigermoder, som saa kjærlig tage sig af Dine Børn, det giver Eder en Tryghed, som faae kunde have
Nu har Du seet saameget, og det skal blive rart at høre lidt derom. Du saae vel ikke Auguste Erhart eller Hatts. Var Du fornøiet med Arangementet af Dit Øl og havde det
I Berlin saa jeg en bronce Dreng som Din la Adoranto, men der kaldes han "Der bedende Knabe". En Faun og en Danserinde antike vare ogsaa deilige. Nogle Gravmonumenter fra den æl[d]ste Kunst i Grækenland, kan Du nok huske, de ere skjønne, og godt conserverede de staae som i et Huus, og meget andet
[i venstre margin på langs]
Det vilde rigtig glæde mig, at faae et Par Ord fra Dig selv, maaske har Du besluttet det, og saa er det Feil at jeg har mindet Dig derom min søde velsignede Carolus.
Af nyere Kunst saae jeg ikke meget thi jeg var begge Dage i Altes Museum og 1 Gang i Gev[w]erbe Museum. Dog vare vi i Ravene Samlingen, og saae Vautiers[1] "Erste Tandsstunde" En Mængde, alle unge smukke Piger" som Leporello siger, et ungt Menneske har Kik paa en af dem. Musikanterne staae og har saa nylig holdt op, at Dampen staaer om Instrumenterne endnu; det er et kjønt Billede. Beyer har en lille Pige med en Svamp som hun vil vadske en Neger med.. Og flere af Defrægger, jeg synes at han gjentager noget for meget, men jeg holder af ham.
Vi vare Søndag Eftermidag i Potsdam, det var den Aften som Prints Friederich Carl døde paa Glinike som jo ligger derved om Morgenen saae vi 11 Flag paa halv Stang vi boede nemlig paa Keiserhof ud til Wilhelmsplatz, der ligger jo saa mange offentlige Bygninger og Bismark boede skraae over for os. Din Fader sagde, at vi helst skulde tage det Hotel, da det var temmelig rolig og var confortabel, og det var ikke dyrere, men bedre end vort
forrige "Unter den Linden". I dag har jeg taget mit 20 Bad og befinder mig Gudskelov ret vel. Jeg tænker idag 14 Dage at tage fra Teplitz, dog er det ikke ganske vist; saa tage vi til Wisbaden og er der nogle Dage, inden vi tage hjem. Vil Du nu hilse min søde Ottillien jeg skriver snart til hende, vil Du hilse Din Svigermoder, og dine søde Børn, samt Normanns, Hennin[g]sen og Hesberg.- Er det ikke smukt at den spanske Konge, følger Napoleons Fodspor, og besøge de Colera syge, hans Gemahlinde spurg[t]e, da hun fik hans Brev, at han var borte, hvorfor tog han ikke mig med. Ja det styrker en Sjæl at see Døden og Sorgen, disse tvende Sødskende bør man ikke gaae af Veien for. De vil altid vise os den rette Vei.
Farvel kjære Børn Gud være hos Eder.
De kjærligste Hilsener fra
Din hengivne
Moder
Sophie beder at hilse
Laura Jacobsen
- Marc Louis Benjamin Vautier (født 27. april 1829 i Morges i Kanton Vaud, død 25. april 1898 i Düsseldorf) var en schweizisk maler og illustrator.
Omtalte genstande