1889-06-01
Afsender
Laura Jacobsen
Modtager
Carl Jacobsen, Ottilia Jacobsen
Summary
Laura Jacobsen skriver hjem fra Tyskland og ønsker Carl og Ottilia god rejse til Paris. Hun beder dem sende breve.
Transskription
Kjære Børn Carl og Ottilia!
Reisen var god, gid Eders ogsaa maae blive det, men den var varm, hvad Eders vist ogsaa vil blive. Vi kom Torsdag til Hotel Vier Jahreszeiten og fik mit lille Værelse No 1 i Stueetagen som som ifjor hvo[r] vi ere lige ved Indgangen, og et ved Siden af til Sophie, men de ere saa smaa og saa urolige om Natten at jeg vist ikke bliver mange Dage inden jeg tager til Neroberg, hvis jeg kan komme der at sige, thi Wiesbaden er overfyldt og det gjælder viden om.
Portjeen slog Hænderne sammen over sit Hoved og gav et Glædesskrig da han saa os han troede bestemt at Du Ottilie kom i en Vogn bagefter thi det var neppe for os
men Du gav ham saa mange Løier for hvert Brev han gav Dig, og disse Løier sad i ham og maatte ud. Nu haaber jeg at Lars gjør sin Skyldighed og kjører med Eder, desværre er det nu snart forbie, I blive ved ved Bestemmelsen at reise paa Torsdag. Da Agnes skriver saa flittig, jeg har haft Brev idag saa maae ingen af Dem skrive fra Hjemmet til mig, men naaer i komme til Paris saa vil jeg bede Eder ikke at undlade det, thi det vil bidrage saa meget til min Roe. Min søde Theodora kan nok øve sig lidt i Opofrelse. Sig hende at der er ingen Ting som gjør Menneskene mere elskværdige end at offre sin egen Person, udvikl den Side hos hende stakkels Barn hun er jo i en Casus som maae udvikle Egoisten. Du har vel faaet Dig en Dragt Ottilia saa tit [tæt] som Theiss som kunde gjemmes i en Kir-
seberskal. Tak Agnes for Brev og bed hende sende Eder Aspargs rigelig. Jeg glæder mig over den deilige Regn som er falden hos Eder. Det var saadan en yndig Aften vi havde sidste Søndag i Eders Have den vil jeg tænke paa imorgen Søndag. Hils Alf er han nu færdig stakkels Dræ[e]ng hos Jerndorff. Hils Helge og Vagn, de smaa Skind, jeg længes efter Dem og efter Eder alle. Du kjære Carl maae huske det Du lovede mig paa Peronen, at ingen af Eder tre skal skade i aandelig Henseender af disse Reiser, som ere saa extravagante, husk det er Dig som foraarsager Dem, og derfor bliver det ogaa Dig som maae vaage over, at Følgerne blive til Glæde for Eder. Hjelp ham dermed min søde Tillien
og stands ham i den raske Fart.
Den som gaaer langsom gaaer sikker.
Seer Du en som heder Sigfred Fisker som Du engang skrev en Anbefaling for til Normann (Kaptainen) den Stilling fik han ikke. Han vilde til Paris, har sparet op dertil, om han er kommen med maae det vel være i et Arbeidertog. Jeg vilde dog nævne ham da hans Moder er Din Faders kjødelige Cousine og Du har saameget tænker jeg med Arbejderne at gjøre. Lykkelig Reise Gud være med Eder. Troe nu blot ikke at det er Fordring, men Glæde og Længsel efter Eder, som lader mig bede om Breve. Eders hengivne Moder
Laura Jacobsen
Hôtel
Vier JahresZeiten
1 Juni 1889
Reisen var god, gid Eders ogsaa maae blive det, men den var varm, hvad Eders vist ogsaa vil blive. Vi kom Torsdag til Hotel Vier Jahreszeiten og fik mit lille Værelse No 1 i Stueetagen som som ifjor hvo[r] vi ere lige ved Indgangen, og et ved Siden af til Sophie, men de ere saa smaa og saa urolige om Natten at jeg vist ikke bliver mange Dage inden jeg tager til Neroberg, hvis jeg kan komme der at sige, thi Wiesbaden er overfyldt og det gjælder viden om.
Portjeen slog Hænderne sammen over sit Hoved og gav et Glædesskrig da han saa os han troede bestemt at Du Ottilie kom i en Vogn bagefter thi det var neppe for os
men Du gav ham saa mange Løier for hvert Brev han gav Dig, og disse Løier sad i ham og maatte ud. Nu haaber jeg at Lars gjør sin Skyldighed og kjører med Eder, desværre er det nu snart forbie, I blive ved ved Bestemmelsen at reise paa Torsdag. Da Agnes skriver saa flittig, jeg har haft Brev idag saa maae ingen af Dem skrive fra Hjemmet til mig, men naaer i komme til Paris saa vil jeg bede Eder ikke at undlade det, thi det vil bidrage saa meget til min Roe. Min søde Theodora kan nok øve sig lidt i Opofrelse. Sig hende at der er ingen Ting som gjør Menneskene mere elskværdige end at offre sin egen Person, udvikl den Side hos hende stakkels Barn hun er jo i en Casus som maae udvikle Egoisten. Du har vel faaet Dig en Dragt Ottilia saa tit [tæt] som Theiss som kunde gjemmes i en Kir-
seberskal. Tak Agnes for Brev og bed hende sende Eder Aspargs rigelig. Jeg glæder mig over den deilige Regn som er falden hos Eder. Det var saadan en yndig Aften vi havde sidste Søndag i Eders Have den vil jeg tænke paa imorgen Søndag. Hils Alf er han nu færdig stakkels Dræ[e]ng hos Jerndorff. Hils Helge og Vagn, de smaa Skind, jeg længes efter Dem og efter Eder alle. Du kjære Carl maae huske det Du lovede mig paa Peronen, at ingen af Eder tre skal skade i aandelig Henseender af disse Reiser, som ere saa extravagante, husk det er Dig som foraarsager Dem, og derfor bliver det ogaa Dig som maae vaage over, at Følgerne blive til Glæde for Eder. Hjelp ham dermed min søde Tillien
og stands ham i den raske Fart.
Den som gaaer langsom gaaer sikker.
Seer Du en som heder Sigfred Fisker som Du engang skrev en Anbefaling for til Normann (Kaptainen) den Stilling fik han ikke. Han vilde til Paris, har sparet op dertil, om han er kommen med maae det vel være i et Arbeidertog. Jeg vilde dog nævne ham da hans Moder er Din Faders kjødelige Cousine og Du har saameget tænker jeg med Arbejderne at gjøre. Lykkelig Reise Gud være med Eder. Troe nu blot ikke at det er Fordring, men Glæde og Længsel efter Eder, som lader mig bede om Breve. Eders hengivne Moder
Laura Jacobsen
Hôtel
Vier JahresZeiten
1 Juni 1889