1903-05-14
Afsender
Laura Jacobsen
Modtager
Helge Jacobsen, Vagn Jacobsen
Summary
Laura Jacobsen fortæller om sin hverdag på Carlsberg. Hun har bl.a. takket nej til middagen hos Kühle i anledning af villaens indvielse. hun ikke længere lader sig invitere ud, undtagen til Carl og Ottilia.
Transskription
Gl. Carlsberg 14 Mai
1903
Kjære Børn jeg slutter Eder i mine Arme og trykker begge til mit Hjertebegge, da det er i Phantasien kan det jo nok lade sig gjøre. Jeg ved, at jeg har sidst skrevet til Eder begge, men hvem der sidst er bleven lykkeliggjort ved mine Aands Fostre det ved jeg ikke. Derfor skal det nu gaae ud over Eder begge. Jeg er meget glad ved Eders Breve, men jeg kan saa godt forstaae at en gammel Kones Erfaringer og Spaadomme ifølge hendes Erfaringer ikke kan tiltale de Unge i Almindelighed, jeg er jo meget alvorlig, jeg har taget Del i Alvoren siden mit 12 Aar, da blev min Fader apoplektisk, det forandrede vort glade Hjem, og gjorde os alle alvorlige, men Gudskelov ikke klagende, tænksomme og arbeidsomme blev vort Haab at blive; kunde det lykkes saa var den største Glæde naaet. I have jo Kong Edvard og Alexandra i Eders Nærhed og have vel set dem, de kom igaar til Dalkieth efter Dagbladet.
N 2
Der var Indvielse Selskab hos Kühles af Huset derom har vel Eders Moder fortalt, jeg og Agnes sagde Nei A. paa Grund af Fredag, jeg af den Grund at jeg ikke gaar i Selskab uden hos min Søn, saa bleve vi indbudne til The i Tirsdags kuns med Ussings, Kühles ved ikke hvor elskværdige de vil være imod mig gamle Skind. Kai er tilbageholdende i høi Grad, men han saa god og rar ud, og er bleven et helt andet Menneske, han er nu altid hjemme og læser, men han vil nok hele Livet komme til at føle Trykket af sine Udskejelser. Stakkel[s] Ussing, de kom ikke, og Grunden var vist den at der i de sidste Dage havde staaet noget om Johannes i nogle smuds Blade, og det havde de seet, Præsten er syg og seer ud som Døden selv, og Fruen har det ikke bedre, der er ingen Sorg saa stor for Forældre somde Sorger Børnene bringe Dem. Forældres Kjærlighed tiltil Børnene den er jo den største Jordiske Kjærlighed, thi den tilgiver, og Vreden over det Skete bliver til Sorg. Ingeborg Kühle skal holde Bryllup til September, Schmidt er nu paa islansk Fart med Skibet "Thor" han kommer først hjem til den Tid og skal saa disputere for Doctorgraden,
No 3. han [har] skrevet en Disputats og den er bleven antagen, det er jo en stor Fornøielse for dem alle, Kühle saa jo lidt utilfreds paa det Parti men da det jo viser megen Ennergi og Dygtighed saa maae Kühle jo komme til at anerkjende ham noget mere. Det er et deiligt stort Huus som de har faaet, der kan være Plads til baade bedste Børn, og olde Børn A.p.p. Min Oldedreng Thorkel det er et Pragtexemplar af en Dreng stor og stærk, og smuk, med et Par ualmindelige talende Øine, han gaar omkring som han var 2 Aar mindst, og naar han saa gemmer stiller sig halv bag ved et Møbel eller Gardin og siger, di dit, ja saa er det som Coreigios havde send os en af sine Putier. Jacob Brask seer jeg omtrent en Gang om Maaneden han boer jo langt ude paa Amager og er jo stærk angageret med Rekrutter og Andet Schou Nanna siger saa ofte han kan kommer han hjem spiller og synger tit for dem, han og Ricard er saa meget for hværandre. Til Pintse kommer Ragnhild kommer Ragnhild og skal være en Maaned hos mig. Din Fader bad hende ifjor til ogsaa iaar at komme og drikke Uhrt, hun er nemlig af Dochtoren raadet dertil, da hun er noget svag, saa skal hun bo hos mig, da Agnes skal besøge sine Slægtninge i Jylland, Fyen og Sjelland, og jeg ikke kan undvære En har jeg bedet hende at komme til mig. Her er formeget skjønt for mig allene. Nattergalen klukker og Stæren fløiter, men jeg kan ikke høre dem,
saa maa jeg kalde andre til at høre paa Dem ellers er jeg bange for de forlade min Have.
Nu siger jeg Farvel til vi sees jeg glæder mig meget dertil, og haaber det skal blive til vor fælleds Glæde.
Gud velsigne Eder. Eders hengivne Grandmama
Laura Jcobsen
15 Mai
1903
Kjære Børn jeg slutter Eder i mine Arme og trykker begge til mit Hjerte
N 2
Der var Indvielse Selskab hos Kühles af Huset derom har vel Eders Moder fortalt, jeg og Agnes sagde Nei A. paa Grund af Fredag, jeg af den Grund at jeg ikke gaar i Selskab uden hos min Søn, saa bleve vi indbudne til The i Tirsdags kuns med Ussings, Kühles ved ikke hvor elskværdige de vil være imod mig gamle Skind. Kai er tilbageholdende i høi Grad, men han saa god og rar ud, og er bleven et helt andet Menneske, han er nu altid hjemme og læser, men han vil nok hele Livet komme til at føle Trykket af sine Udskejelser. Stakkel[s] Ussing, de kom ikke, og Grunden var vist den at der i de sidste Dage havde staaet noget om Johannes i nogle smuds Blade, og det havde de seet, Præsten er syg og seer ud som Døden selv, og Fruen har det ikke bedre, der er ingen Sorg saa stor for Forældre somde Sorger Børnene bringe Dem. Forældres Kjærlighed til
No 3. han [har] skrevet en Disputats og den er bleven antagen, det er jo en stor Fornøielse for dem alle, Kühle saa jo lidt utilfreds paa det Parti men da det jo viser megen Ennergi og Dygtighed saa maae Kühle jo komme til at anerkjende ham noget mere. Det er et deiligt stort Huus som de har faaet, der kan være Plads til baade bedste Børn, og olde Børn A.p.p. Min Oldedreng Thorkel det er et Pragtexemplar af en Dreng stor og stærk, og smuk, med et Par ualmindelige talende Øine, han gaar omkring som han var 2 Aar mindst, og naar han saa gemmer stiller sig halv bag ved et Møbel eller Gardin og siger, di dit, ja saa er det som Coreigios havde send os en af sine Putier. Jacob Brask seer jeg omtrent en Gang om Maaneden han boer jo langt ude paa Amager og er jo stærk angageret med Rekrutter og Andet Schou Nanna siger saa ofte han kan kommer han hjem spiller og synger tit for dem, han og Ricard er saa meget for hværandre. Til Pintse kommer Ragnhild kommer Ragnhild og skal være en Maaned hos mig. Din Fader bad hende ifjor til ogsaa iaar at komme og drikke Uhrt, hun er nemlig af Dochtoren raadet dertil, da hun er noget svag, saa skal hun bo hos mig, da Agnes skal besøge sine Slægtninge i Jylland, Fyen og Sjelland, og jeg ikke kan undvære En har jeg bedet hende at komme til mig. Her er formeget skjønt for mig allene. Nattergalen klukker og Stæren fløiter, men jeg kan ikke høre dem,
saa maa jeg kalde andre til at høre paa Dem ellers er jeg bange for de forlade min Have.
Nu siger jeg Farvel til vi sees jeg glæder mig meget dertil, og haaber det skal blive til vor fælleds Glæde.
Gud velsigne Eder. Eders hengivne Grandmama
Laura Jcobsen
15 Mai